Druhý vatikánský koncil
Druhý vatikánský koncil bylo shromáždění více než 2500 katolických biskupů na dosud posledním ekumenickém koncilu, které svolal papež Jan XXIII. (1958–1963) a jež zasedalo v letech 1962–1965. Cílem koncilu bylo reagovat na potřeby doby.
Ve výrocích
[editovat]- Druhý vatikánský koncil otevřel církev světu a otevřel možnosti dialogu mezi lidmi věřícími a lidmi dobré vůle, mezi křesťany všech konfesí a lidmi z jiných náboženství. To je v současné době globalizovaného světa jedna z věcí, která by se měla dále rozvíjet. Je to dědictví koncilu, které má stále silnou a v této době ještě daleko větší platnost než předtím.[1]-- Jaroslav Šebek
V dílech
[editovat]- Až do zahajovacího zasedání druhého vatikánského koncilu v říjnu 1962 každý věděl, v co katolíci věří a co od nich jejich víra vyžaduje. Každý informovaný Američan - katolík i nekatolík - věděl, že katolíci mají v neděli chodit na mši svatou, modlit se růženec, v pátek nejíst maso, a pokud žijí v mnaželství, zůstat v něm až do smrti. Během několika let po ukončení koncilu v prosinci 1965 byly všechny tyto jistoty ty tam.[2]-- Philip E. Lawler
Reference
[editovat]- ↑ Církev a Evropa. ceskatelevize.cz [online]. 2009-07-26 [cit. 2013-06-10]. Dostupné online.
- ↑ Lawler, Philip E.: Ztracení. Kolaps katolické kultury; Kartuziánské nakladatelství 2016, str. 90
Externí odkazy
[editovat]Encyklopedický článek Druhý vatikánský koncil ve Wikipedii